Георги Щерев
Лято

chitanka.info

По пътчето старо и сгушено

пак деца се надбягват с лятото.

От града дошло — опушено,

радва се на слънцето ятото.

От прозорците викат ги бабите —

корени стари, прегърбени.

Вместо тях се обаждат жабите

от подмолите върбови.

На площадчето пак вятър извива

тънка снага усукана.

Пред вратите старци заспиват

като гайди спукани.

И се връщат късно децата —

разлюлени стебла на дръвчета.

По очите им и лицата

уморената вечер шета.

И замлъква селцето вгнездено,

натежало от летния вятър.

Слънцето

мушва

свойто вретено

в престилката на земята.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.